Svensk text: Simontax
Hämta dina undertexter på - www.UNDERTEXTER.se -
- Är ni killarna från Washington? - Får ni många andra besökare härute?
- Hur länge har ni varit på plats? - Sen i morse.
- Ett ryskt oljeteam ringde om det. - Varför har ingen upptäckt det förut?
Inte så konstigt. Terrängen förändras hela tiden.
- Vet ni vad det är? - Antagligen en väderballong.
- Det tror jag inte. - Vi saknar utrustning för sånt här.
- Hur länge tar det att dra upp den? - Jag tror inte du förstår.
Ni killar behöver en sjujäkla lyftkran.
Basen, vi är akterut.
Vad är det här?
Var försiktig.
Löjtnant.
- Vad är det? - Herregud.
Mays, koppla mig till översten.
- Klockan är tre på natten. - Jag bryr mig inte.
Den här har väntat länge nog.
Tønsberg, Norge mars - 1942
- De har kommit för att ta den. - Det har de gjort förr.
- Inte så här. - Låt dem komma.
De hittar den aldrig.
Öppna den.
Kan ni inte hitta den?
Det har tagit mig lång tid att hitta den här platsen.
Ni är värd beröm. - Hjälp honom upp.
Jag tror att ni har stora visioner. På så sätt är vi lika.
- Jag är inte alls som ni. - Nej, men vidskepelse för andra-
-är för oss båda vetenskap.
- Det ni söker är bara en legend. - Varför då detta hemlighetsmakeri?
Tesserakten var juvelen i Odens skattkammare.
Det är inget man gräver ner. Men jag tror den är nära.
- Jag kan inte hjälpa er. - Nej.
Men kanske ni kan hjälpa er by? Ni har säkert vänner där.
Barnbarn till exempel. De ska väl inte behöva dö.
Yggdrasil.
Världsträdet.
Visdomens väktare.
Och ödet för en del.
Och Führern gräver efter grannlåt i öknen.
Ni har aldrig sett det här, eller hur?
Den är inte avsedd för människoögon.
Just det.
- Ge order om eld. - Jawohl.
Dåre! Ni kan inte kontrollera kraften ni håller i. Ni kommer att brinna.
Det har jag redan.
O'Connell, Michael.
Kaminski, Henry.
En massa killar dödas därborta.
Rogers, Stephen.
- Man tvekar inför värvningen, va? - Nix.
Rogers.
- Vad dog din far av? - Senapsgas. 107:e infanteriregementet.
- Jag vill placeras där. - Mor?
Hon var tuberkulossköterska. Smittades, blev inte frisk.
- Ledsen. - Ge mig chansen.
Bara astman gör dig olämplig.
- Finns det nåt ni kan göra? - Jag gör det, räddar ditt liv.
Kriget fortsätter att förhärja Europa.
Men hjälp är på väg.
Varje vapenför ung man ställer upp för att tjäna sitt land.
Till och med lille Timmy hjälper till.
Med att samla ihop skrot. Bra jobbat, Timmy.
- Vem bryr sig! Spela filmen nu. - Visa lite respekt.
Under tiden visar våra pojkar axelmakterna...
...att priset för frihet aldrig är för högt.
Sätt fart, sätt igång!
- Visa det tecknade förspelet. - Håll käften.
Tillsammans med de allierade möter vi alla hot, oavsett storleken.
- Du vet visst inte när man ger upp. - Jag kan hålla på hela dagen.
Ta nån i din egen viktklass.
Ibland tror jag att du gillar att få på nöten.
- Jag hade honom mot repen. - Vilken gång är det här?
Är du från Paramus nu? Det är olagligt att ljuga på värvningsblanketten.
På fullt allvar, Jersey?
Har du blivit placerad?
107:e. Sergeant James Barnes, skeppas ut till England i morgon bitti.
Bäst att jag går.
Kom nu, grabben. Min sista kväll.
- Vi måste snygga till dig. - Vart ska vi gå?
Framtiden.
"VÄRLDSUTSTÄLLNINGEN eller IMORGON"
Jag fattar inte problemet. Du är snart den sista passande mannen i New York.
- Det finns 3.5 miljoner kvinnor här. - Jag nöjer mig med en.
- Bra att jag ordnade det. - Hej, Bucky!
- Vad sa du om mig? - Bara positiva saker.
Välkomna till Moderna Underverk och morgondagens värld.
En större värld. En bättre värld.
Herregud! - Det börjar!
Mina damer och herrar, mr Howard Stark.
Mina damer och herrar. Föreställ er att om bara några år-
-behöver er bil inte ens vidröra marken.
Ja. - Tack, Mandy.
Med Starks Omvända gravitationsteknik kan ni göra det.
Jösses Amalia.
Jag sa "bara några år", eller hur?
Steve, om vi skulle bjuda tjejerna...
Kom igen, bassen.
Kom nu, vi missar poängen med dubbelträffen. Vi dansar med tjejerna.
Gå ni, jag kommer ifatt er.
- Ska du verkligen försöka igen? - Det är marknad, jag prövar lyckan.
Som vem? Steve från Ohio? De kommer på dig eller värre, de antar dig.
- Du tror inte jag klarar det. - Det är ingen bakgata utan krig.
- Jag vet att det är krig. - Hitta ett jobb.
- Vadå? Samla skrot? - Ja.
Jag sätter mig inte i en fabrik. Kom igen, män offrar sina liv.
Jag har inte rätt att göra mindre. Du fattar inte. Det handlar inte om mig.
Precis. För du har inget att bevisa.
Barnes, ska vi dansa?
Javisst.
- Gör inget dumt förrän jag är tillbaka. - Hur skulle jag kunna?
Du tar allt det dumma med dig.
- Du är helkörd. - Idiot.
Var försiktig.
Vinn inte kriget förrän jag kommer dit.
Kom tjejer, de spelar vår bit.
- Vänta här. - Är det nåt problem?
Bara vänta här.
Tack.
Så...ni vill fara utomlands. Döda nazister.
- Ursäkta. - Doktor Abraham Erskine.
- Strategisk vetenskaplig forskning. - Steve Rogers.
- Varifrån är ni? - Queens. 73:e gatan och Utopia Parkway.
Dessförinnan Tyskland. Bevärar det er?
- Nej. - Varifrån är ni, mr Rogers?
Är det New Haven? Eller Paramus?
- Fem olika examina i fem... - Kanske inte rätt mapp.
Examina intresserar mig inte, utan de fem försöken.
Men ni svarade inte på frågan. Vill ni döda nazister?
- Är det här ett prov? - Ja.
Jag vill inte döda nån. Jag gillar inte översittare, oavsett varifrån de är.
Många storväxta män kämpar redan i kriget. Kanske dags för en liten kille.
Jag kan erbjuda er en chans. Bara en chans.
- Jag tar den. - Bra.
Så varifrån är den lilla killen? Egentligen.
Brooklyn.
Grattis, soldat.
Är ni redo, doktor Zola?
Maskinen kräver noggrann kalibrering.
- Förlåt min överdrivna försiktighet. - Är ni säkra på att era kämpar-
-klarar energiökningen länge nog för en överföring?
Den här artefakten gör mig inte säker på nånting.
Jag är rädd att den inte fungerar alls.
Tjugo procent.
Fyrtio.
Sextio.
Stabilisering vid 70%.
Jag har inte kommit hela vägen för säkerhet, doktorn.
- Vad var det? - Jag måste gratulera er, Arnim.
Konstruktionerna gör mig inte besviken. Men de kanske behöver förstärkas.
Inget har förändrats. Det är stabilt. Förvånansvärt.
Energisammansättningen fullbordade alla mina konstruktioner.
Det här kommer att förändra kriget.
Det tror jag inte, Zola. Det kommer att förändra världen.
Rekryter, givakt!
Mina herrar, jag är agent Carter. Jag övervakar alla övningar.
Ett sånt uttal, drottning Victoria. Trodde jag skrev in mig i USA:s armé.
- Vad heter soldaten? - Gilmore Hodge, ers majestät.
Ett steg framåt, Hodge.
- Sätt fram höger fot. - Ska vi brottas?
Jag har en del knep ni kommer att gilla.
- Agent Carter. - Överste Philips.
Jag ser att ni tämjer kandidaterna. - Upp med häcken ur skiten-
-och stå i givakt i väntan på order. - Ja, sir.
General Patton har sagt: "Krig utkämpas med vapen men vinns av män."
Vi ska vinna det här kriget, för vi har de bästa...männen.
Och för att de ska bli bättre. Mycket bättre.
Strategiska Vetenskapsreserven är en allierad satsning-
-med den fria världens bästa hjärnor.
Vårt mål är att skapa den bästa armén i historien.
- Men alla arméer börjar med en man. - Rogers, upp med dig!
Vid veckans slut väljer vi den mannen.
Den förste av en ny sorts supersoldater.
Rogers, bort från taggtråden!
Och de ska personligen eskortera Adolf Hitler genom helvetets portar.
Håll farten, sötnosar!
Håll igång! Öka!
Kom igen, fortare!
Kör, kör!
Grupp, halt! Flaggan betyder att ni bara är halvvägs.
Den förste som tar ner den åt mig får åka hem med agent Carter.
Sätt fart!
Seså, upp med er! Är det allt ni har? Den här armén har problem.
Upp med dig, Hodge! Seså, upp med er!
Ingen har tagit flaggan på 17 år.
Kom igen, tillbaka i ledet! Sätt fart, gruppkolonner!
Rogers! Jag sa, tillbaka!
Tack, sir.
Snabbare, tjejer. Kom igen.
Min farmor, Gud signe henne, hade mer liv i sig. Sätt fart!
- Ni tänker väl inte ta ut Rogers? - Inte bara tänker, ett klart val.
När ni tog en astmatiker till armébasen lät jag det ske.
Ni kunde använda honom som ökenråtta. Trodde aldrig ni skulle ta honom.
- Kör en nål i armen så går den igenom. - Kom igen, tjejer!
- Titta bara. Han får mig att gråta. - Jag söker icke-fysiska egenskaper.
Vet ni hur lång tid projektet tog? Allt mitt krypande för senatskommittéer?
- Jag vet om era ansträngningar. - Hjälp mig då. Hodge klarade alla prov.
- Han är stor, snabb och lyder order. - Han är en översittare.
Krig vinns inte med snällhet, doktorn.
Man vinner krig med kurage.
Granat!
Undan! Tillbaka!
Övningsgranat.
Tillbaka i ledet.
Är det här ett prov?
Han är fortfarande skinn och ben.
- Får jag? - Ja.
- Ingen sömn? - Är väl skakis.
Jag också.
- Får jag ställa en fråga? - Bara en?
Varför mig?
Det är väl den enda viktiga frågan.
Den här är från Augsburg, min stad.
Många glömmer att det land nazisterna först invaderade var deras eget.
Efter senaste kriget kämpade mitt folk. De kände sig svaga...små...
Så kom Hitler. Med marscher, skådespel, flaggor och allt sånt.
Han får höra om mig och mitt arbete, och han hittar mig.
Sen sa han, ni. Han sa, ni ska göra oss starka.
Nå...jag är inte intresserad.
Så han skickar Hydrans huvud, den östra forskningsavdelningen.
En lysande forskare, Johann Schmidt. Schmidt är medlem av den inre cirkeln.
Han är ärelysten. Hitler delar hans passion för ockultism och germansk myt.
Hitler eggar medlöparna med påhitten. Men för Schmidt är det inte påhitt.
För honom är det verkligt. Han är säker på att det finns en stor kraft.
Gömd i jorden, lämnad av gudarna, väntande på att tas av övermänniskor.
Så när han hittar min formel och vad den den kan göra, kan han inte stå emot.
Schmidt vill bli den där övermänniskan.
- Gjorde det honom starkare? - Ja, men det har andra effekter.
Serumet var inte färdigt. Men viktigare ändå...mannen.
Serumet förstärker allt inombords, så gott blir storslaget, ont blir värre.
Därför valde vi er. För en stark man som känt makt hela sitt liv-
-förlorar respekt för den kraften. Men en svag man värderar styrka-
-och älskar medlidande.
Tack, tror jag.
Får jag.
Vad som än händer i morgon måste ni lova en sak.
Att förbli den ni är.
Inte en perfekt soldat.
Men...en god människa.
För de små killarna.
Nej, vänta! Vad gör jag? Ni har proceduren i morgon.
- Ingen vätska. - Bra, vi dricker efteråt.
Nej, ingen procedur för mig i morgon. Jag kan inte efteråt, men nu.
Är det nåt särskilt ni behöver?
- Jag förstår att ni fann honom. - Se själv.
- Ogillar ni? - Varför bekymrar ni er?
Jag kan inte tro att han lyckas.
- Igen. - Serumet är de allierades enda försvar-
-mot den kraft vi nu äger. Tar vi det ifrån dem garanteras vår seger.
Jag skall ge ordern.
Den har givits.
Bra.
Doktor Zola.
Vad tycker ni?
Mästerverk.
Jag känner till den här omgivningen. Jag fick stryk i den där gränden.
Och den där parkeringsplatsen.
Och bakom det där fiket.
Hade du nåt emot att springa undan?
Börjar man springa slutar man aldrig.
Man står upp, ger igen. Man kan inte alltid backa.
Jag känner till lite av det där. Att få dörren i ansiktet.
Jag fattar inte varför du är i armén. Du är en snygg brud, snygg...kvinna...
- En agent, inte brud. Du är vacker. - Du kan visst inte prata med en kvinna?
Det här är det längsta samtal jag haft med en kvinna.
De köar inte för att dansa med en kille de kan kliva på.
- Du har väl dansat. - Att bjuda upp känns så skrämmande.
Och de senaste åren... har det inte spelat så stor roll.
- Tänkte jag skulle vänta. - På vad?
Rätt partner.
Den här vägen.
- Vad gör vi här? - Följ med mig.
- Underbart väder, eller hur? - Ja, men jag har alltid paraply.
God morgon. - Inte nu, tack.
Är ni redo? Bra.
Ta av skjorta, slips och mössa.
- Senator Brandt, glad att ni kom. - Varför är jag i Brooklyn?
Vi behövde utnyttja stadens elnät. Om ni gett mig rekvisition...
- Många ber om stöd... Det här är Clem. - Clem Clemson, utrikesdepartementet.
Om ert projekt lyckas vill vi inte se det i rubrikerna.
Nån får ge killen en smörgås.
Bekvämt?
Lite för stort.
- Sparade ni lite snaps åt mig? - Inte så mycket som jag borde.
Tyvärr, nästa gång.
- Mr Stark, hur ligger nivåerna? - På 100%.
Vi kanske släcker ner halva Brooklyn. Men vi är så redo som vi nånsin blir.
Agent Carter, blir det inte bekvämare i hytten?
Jovisst, ursäkta.
Hör ni mig? Är den påslagen?
Mina damer och herrar. Idag tar vi inte det första steget mot förintelse-
-utan det första på vägen mot fred.
Vi börjar med en serie mikroinjektioner i försökspersonens större muskler.
Serumtillförseln leder till omedelbar cellförändring.
För att stimulera tillväxten fylls personen sedan med Vitastrålar.
- Det var inte så farligt. - Det var penicillin.
Serumtillförsel. Börjar om fem...
Fyra... Tre...
Två...
En.
Nu, mr Stark.
Steven. Kan du höra mig?
Antagligen för sent att gå på toa, va?
Vi fortsätter.
Tio procent. Tjugo procent.
Trettio.
Nu är det fyrtio procent. Allt visar normalt.
Femtio procent. Sextio.
Sjuttio.
Steven, Steven.
- Stäng av! - Steven!
- Stäng av! - Vrid tillbaka, stäng av den!
Nej! Låt bli, jag klarar det här.
Åttio...nittio.
Nu är det hundra procent!
Mr Stark.
Den djäkeln gjorde det.
- Jag gjorde det. - Ja.
- Jag tror vi gjorde det. - Du gjorde det faktiskt.
Hur känner du dig?
Längre.
- Du ser längre ut. - Vad ger vi för intryck nu, senator?
Jag tror att Berlin blir mycket nervöst.
- Gratulerar. - Tack, sir.
Stoppa honom!
- De kommer, kom igen! - Nu.
- Klarade du dig? - Killen är skjuten.
- Jag hade honom. - Ursäkta.
Ursäkta.
Nej, älskling, nej!
Tommy, nej! - Skada honom inte!
Fortsätt!
Släpp mig!
Nej, gör honom inte illa!
Vänta, låt bli!
Nej, låt bli!
Ta honom, jag kan simma!
- Vem fan är du? - Den första av många. Fick en träff.
Två till tar dess plats.
Heil Hydra.
Führern ignorerar man inte. Han stödjer forskningen för att ni lovade vapen.
Ni tjänstgör så länge han vill. Han gav er anläggningen som tack för era skador.
Kalla det för "exil". Jag stämmer inte in på hans bild av arisk fulländning.
Tror ni det handlar om utseende?
Er Hydraavdelning har inte levererat ens ett gevär på ett år.
Och vi vet via underrättelser att ni iscensatt en inbrytning i Norge.
Führern fruktar, hur var det han sa? Röda skallen har fått hållas länge nog.
Mina herrar.
Ni har kommit för att se resultatet av vårt arbete?
Låt mig visa er.
Hitler talar om ett tusenårsrike, men kan inte föda sina arméer en månad.
Hans trupper blöder på Europas alla fält, men ändå når han inte sina mål.
Och ni vill fortfarande vinna kriget med magi?
Vetenskap, men jag förstår förvirringen.
Stor kraft har alltid förbryllat primitiva män.
Hydra sätter ihop en arsenal som förintar mina fiender i ett slag.
Var de än är och hur många styrkor de än har. Allt på några timmar.
- Era fiender? - Min vapen har förintelsekraft nog-
-för att decimera varje fientlig huvudstad på jorden.
I klartext, mina herrar, jag har tämjt gudarnas kraft.
- Tack, Schmidt. - För vad?
För att ni visar hur galen ni är.
- Berlin är på den här kartan! - Det stämmer.
Ni kommer att straffas för er fräckhet. Ni ska dras inför Führern och...
Ursäkta, doktorn, men vi vet båda att Hydra inte kunde växa i Hitlers skugga.
- Heil Hydra. - Heil Hydra.
Heil Hydra.
Tror du att du fått nog?
Allt hopp om att återskapa programmet är avhängigt din genetiska kod.
Men utan Erskine skulle det ta år.
Han förtjänade mer än det här.
Om det bara fungerade en gång skulle han vara stolt över att det var du.
Överste Phillips, kommittén kräver svar.
Bra, men varför skjutsades en tysk spion till min hemliga installation i er bil?
- Vad har vi här? - Jag är landets bästa maskiningenjör-
-men jag vet inte vad det är, eller hur den fungerar.
- Vi är inte i närheten av teknologin. - Vem är det då?
- Hydra, ni har väl läst rapporterna. - Jag sitter i många kommittéer.
Hydra är nazistisk forskning ledd av Johann Schmidt.
- Men han har mycket högre ambitioner. - Hydra är en kult, de dyrkar Schmidt-
-och tror att han är oövervinnlig. - Och vad gör ni åt det?
Jag talade med presidenten i morse. S.S.R. har fått nya uppgifter.
- Överste? - Vi bekämpar Hydra, packa väskorna.
Ni också, Stark. Vi flyger till London ikväll.
- Sir, jagar ni Schmidt går jag med. - Ni ska till Alamogordo.
- Serumet fungerade. - Jag bad om en armé och fick bara er.
Er. Ni räcker inte.
Med respekt för översten, så tror jag att vi missar poängen.
Jag har sett dig i aktion, Steve, och viktigare, landet har sett det.
Tidning. - Värvarna har varit i dina kvarter sen din bild kom på löpsedlarna.
Man tar inte en soldat, en sån symbol, och gömmer honom i ett labb.
Grabben, vill du tjäna ditt land på ett av de viktigaste slagfälten i kriget?
- Sir, det är allt jag vill. - Grattis, du har blivit befordrad.
- Jag vet inte om jag klarar det här. - Sälj obligationer som betalar kulor.
Patroner dödar nazister, pang. Du är en amerikansk hjälte.
Men jag kommer nog inte dit.
Senatorn har stort inflytande. Går du med oss blir du plutonchef direkt.
Din tur.
Kör!
Vem har kraft och mod att försvara den amerikanska livsstilen?
"Alla kan inte inta en strand eller köra stridsvagn, men alla kan kämpa ändå."
Vem älskar att kämpa för det rätta?
"Serie E försvarsobligationer. Alla som köps är kulor i killarnas gevär."
Vem kom till alla amerikanska hem?
Bär flaggan från kust till kust för Amerika? Från Hoboken till Spokane
Stjärnbanerets man med sin plan
Klipp. Titta inte i kameran.
Vi kan inte ignorera hotet och varningen är stor
"Alla blir kulor i killarnas gevär."
Vem sätter grimma på gåsen som vi släppte lös i Berlin?
Vem ställer upp för Amerika?
Vem köper allt och ger allt för Amerika?
Vem klarar den uppgiften?
Stjärnbanerets man med sin plan
Alla vet att vi måste vinna kriget. Det kan vi inte utan kulor och bandage.
Stridsvagnar med besättningar. Då kommer ni in. Obligationerna skyddar de kära.
Se upp! Han är bakom dig!
Tyskarna tvekar innan de anfaller oss.
Hur många hjälper mig smälla Adolf på käften?
Bra.
- Jag behöver en frivillig. - Vi är frivilliga, hur kom vi hit?
- In med flickorna igen!
Jag tror de bara kan en sång, men...jag ska se vad jag kan göra.
- Gör det, sötnos! - Snygga stövlar, Tinkerbell!
- Kom igen, vi spelar i samma lag. - Hörru, kapten! Autograf här!
Oroa dig inte, du kommer att gå hem hos dem.
Hej, Steve.
Hej.
- Hej. - Vad gör du här?
Officiellt är jag inte här alls. Vilken föreställning det där var.
Ja...jag fick improvisera lite.
Den publik jag är van vid är mer...
-...stolt. - Du är visst Amerikas nya hopp.
- Obligationer ökar 10% vid mina besök. - Det är senator Brandts idé.
Han ordnade i alla fall det här åt mig. Phillips hade låst in mig i labbet.
Och det är dina enda val? Labbråtta eller dansande apa?
Du var menad för mer än det här.
Vadå?
Jag drömde länge om...att resa över havet och vara vid fronten.
Tjäna mitt land. Till sist fick jag allt jag ville.
Och jag har trikåer.
- De verkar ha haft ett helvete. - De rör sig mest av alla.
Schmidt skickade en styrka till en zon. 200 man gick mot honom.
Färre än 50 återvände. Din publik innehöll återstoden av 107:e.
- Resten dödades eller tillfångatogs. - 107:e?
- Ja? - Kom.
- Överste Phillips. - Stjärnbanersmannen med planen?
- Vad är planen idag? - Förlustlistan från Bolzano.
- Ge inte mig order, grabben. - Bara sergeant James Barnes från 107:e.
- Vi ska ha ett otrevligt samtal. - Säg att han lever, sir. B-A-R...
Jag kan stava.
Jag har undertecknat fler kondoleansbrev idag än jag vill räkna.
Men...namnet låter bekant. Jag beklagar.
De andra då? Blir det nåt räddningsuppdrag?
Ja, det kallas "att vinna kriget".
- Men om ni vet var de är, varför... - De är fem mil bakom linjerna.
I den mest befästa delen av Europa. Vi skulle förlora fler än dem vi räddar.
Det förstår nog inte du, för du är bara en balettflicka.
- Jo, jag förstår precis. - Förstå det då nån annanstans.
Som jag uppfattar av affischerna ska du vara på plats om 30 minuter.
Ja, sir. Det ska jag.
Har ni nåt på hjärtat så är det nu ni ska behålla det för er själv.
- Vad ska du göra, gå till Österrike? - Om det behövs.
- Enligt översten är din vän säkert död. - Det vet du inte.
- Ja, men han tänker ut en strategi. - När han är klar kan det vara för sent.
Steve.
Du sa att jag var menad för mer än det här. Menade du det?
Varje ord.
Låt mig då ge mig av.
Jag kan göra mer än så.
Plats på scen, flickor.
- Var är min hjälm? - Har nån sett Rogers?
Hydralägret är i Krossberg. Mellan de här två bergskedjorna.
- Det är nåt slags fabrik. - Vi kan släppa dig på trappen.
Bara så nära du kan. Ni två får problem efter landningen.
- Men inte du? - Bara nån skriker åt mig skjuter jag.
- Och de skjuter säkert tillbaka. - Vi får hoppas det här hjälper till.
Agent Carter, om ni inte har för bråttom kan vi ta en kvällsfondue i Usurea.
Stark är den bäste civilpilot jag sett, tokig nog att flyga här.
Tur att vi har honom.
Så ni båda? Ska ni?
- Fondue? - Din sändare, aktiverad när du är redo.
Signalen leder oss rätt till dig.
- Är du säker på att den fungerar? - Utprovad mer än du, kompis.
Tillbaka, vi tar dig hela vägen dit.
- Jag ska hoppa, vänd planet och stick. - Du kan inte ge mig order.
Jo, för helvete, jag är kapten.
Som ni ser fortgår produktion och arbete enligt schema.
- Även med komponenter så här stora. - Öka effekten med 60 %.
Säg till våra andra anläggningar att göra detsamma.
Jag är inte säker på att de här fångarna har styrka nog.
Använd den styrka de har kvar, doktorn. Det finns alltid fler arbetare.
Inte nu.
Vet du, Fritz, en dag ska jag ha en egen käpp.
Killar.
Och vem föreställer du?
- Kapten Amerika. - Ursäkta.
Ska alla med?
- Jag är från Fresno, stjärnan. - Är det fler? Jag söker James Barnes.
Det finns en isoleringsavdelning på fabriken. Ingen har återvänt från den.
Skogsbrynet ligger 75 meter från porten. Ta er ut snabbt och puckla på dem.
- Vi ses i gläntan med andra jag hittar. - Vänta! Vet du vad du gör?
Ja, jag knockade Adolf Hitler över 200 gånger.
Vet du hur man använder den där?
Vad står på?
Hallå, det är inte precis en Buick.
- Det där är Zündung. (Tändning) - Zündung?
- Sätt fart, Dum Dum. - Jag visste inte att du kunde tyska.
Mastersexamen i Le Havre. Franska tjejer är snyggare.
Liksom i meritlistan.
Nej, vad gör ni?!
Våra styrkor är underlägsna.
Håll igång! Ta en granat!
- Bucky. - Herregud.
- Det är jag, Steve. - Steve.
- Kom igen. - Steve.
- Jag trodde du var död. - Var inte du mindre?
Kom igen.
- Vad hände med dig? - Jag gick in i armén,
- Gjorde det ont? - Lite grann.
- Permanent? - Hittills.
Kapten Amerika! Så spännande!
Jag beundrar era filmer.
Så doktor Erskine lyckades till sist.
Inte precis en förbättring, men ändå. Imponerande.
Ni har ingen aning.
Jaså?
Oavsett lögnerna Erskine berättade för er, var jag hans största framgång.
- Du har väl inte en sån? - Ni är vilseledd, kapten.
Ni låtsas vara en vanlig soldat, men är rädd att erkänna...
...att vi har överträffat mänskligheten.
Män som ni högaktar den. Utan fruktan.
Varför flyr ni då?
Kom, vi sticker.
Ska vi till taket, sir?
Men jag då? Var ska jag sitta?
Inte en repa, doktorn. Inte en repa.
Sätt fart, en i taget.
- Måste ha ett rep eller nåt! - Ut härifrån bara!
Nej, inte utan dig!
"Senator Brandt, jag får tyvärr meddela att kapten Stephen G. Rogers-
"-saknas bakom fiendens linjer i tredje området. Sökandet var fruktlöst-"
"-så jag måste förklara kapten Rogers dödad i strid. Punkt."
Senaste spaningsflyget har återvänt. Inget tecken på aktivitet.
- Ta en kopp kaffe, korpral. - Ja, sir.
Vi kan inte röra Stark, han är rik och arméns största vapenleverantör.
- Ni är ingendera. - Jag ångrar inte vad jag gjorde, sir.
- Kapten Rogers gör det nog inte heller. - Jag ger fan i era åsikter.
Jag tog en chans med er, agent Carter. Och nu är Amerikas gullgosse död-
-och andra bra män döda, för att ni var förälskad.
- Det var inte så, jag hade tillit. - Jag hoppas det tröstar er-
-när de stänger den här avdelningen.
- Där är de, jag kan inte tro det. - Vad fan pågår därute?
- En del män behöver sjukvård. - Sjukvårdare, jag är sårad.
Jag överlämnar mig för disciplinära åtgärder.
Det behövs inte.
Ja, sir.
Tillit, va?
Du är sen.
Kunde inte ringa på skjuts.
Hör upp! En applåd för kapten Amerika!
Jag är hedrad av att få överlämna den här tapperhetsmedaljen-
-till min personlige vän... kapten Amerika.
Kapten Amerika?
Kapten, det är er stickreplik.
Jag trodde han var längre.
En här i Polen och i Östersjön och den sjätte var...
Ungefär här...5 ā 6 mil väster om Maginotlinjen.
Jag fick bara en skymt.
Ingen är fullkomlig.
De här vapenfabrikerna känner vi till.
Enligt Sergeant Barnes tog Hydra delarna till en fabrik som inte finns på kartan.
Agent Carter, samordna med MI6. Alla ska spana efter Hydras huvudbas.
- Men vi då? - Johann Schmidt ska få eld i baken.
Visst, Rogers? Kan vi sudda bort Hydra från er karta?
- Ja, sir. Jag behöver ett team. - Vi samlar redan ihop de bästa männen.
Med respekt, sir, det gör jag också.
- Tala klarspråk. - Vi kom knappt därifrån levande-
-och du vill att vi ska tillbaka? - Just det.
- Låter rätt kul, faktiskt. - Jag är med.
Vi är med.
Jag ställer alltid upp. Men du måste göra en sak.
Vadå?
Öppna ölkranen.
- En omgång till. - Var gör de av det?
Vad var det jag sa. De är idioter allihop.
Och du då? Är du redo att följa kapten Amerika i gapet på döden?
Jag är också den där lilla killen från Brooklyn, som inte flyr från en fajt.
Jag följer honom.
Du har väl kvar kostymen?
Vet du vad? Den liksom växer fast på mig.
- Kapten. - Agent Carter.
Howard har utrustning som du ska pröva. I morgon bitti.
Låter fint.
Jag ser att din elitgrupp bereder sig för tjänst.
- Gillar du inte musik? - Jo, verkligen.
Jag kanske tar en dans när allt är över.
- Vad väntar vi på då? - Den rätta partnern.
- Håll utkik, kapten. - Ja, madam, jag ska vara på plats.
Jag är osynlig, jag förvandlas till dig.
- En hemsk dröm. - Ta det inte så hårt.
Hon har kanske en väninna.
Inledningsskedet är ovanligt. Alfa beta förblir neutrala.
Rogers fick säkert i sig det.
Verkar tämligen oskyldigt. Svårt att förstå allt ståhej.
Anteckna det där.
- Ursäkta, jag söker mr Stark. - Han är med överste Phillips.
Du får naturligtvis gärna vänta.
Jag...läste om vad du gjorde.
Jaså...det där.
Ja, det var bara... Jag gjorde bara det som måste göras.
Det var visst mer än så. Du räddade nästan 400 män.
- Det var faktiskt ingen stor grej. - Säg det till deras fruar.
- Alla var nog inte gifta. - Du är en hjälte.
- Det beror på definitionen av... - Amerikas kvinnor är skyldiga dig tack.
Och eftersom inga andra är här.
Kapten! Vi är redo, om du inte är upptagen av annat.
- Agent Carter, vänta! - Att hitta en partner var inte svårt.
- Det var inte vad du trodde. - Jag tror inget, kapten. Ingenting.
Du ville ju bli soldat och är det nu. Som alla de andra.
Du och Stark då? Hur vet jag att ni inte...fondueat?
Du vet fortfarande inte ett dugg om kvinnor.
- Fondue är bara ost och bröd, min vän. - Verkligen? Jag trodde inte...
När du vet vad som pågår i en kvinnas huvud då är gåsen redan tillredd.
Jag inriktar mig på att förvissa mig om att du och männen inte dör.
Kolfibrer. Det bör motstå en vanlig tysk bajonett.
Men Hydra anfaller inte med en fickkniv.
- Du har visst bundit upp dig. - Det är lättare än du tror.
Jag tog mig friheten att komma med förslag. Den här är rolig.
- Den har elektriska reläer som... - Den här då?
- Nej, det är en prototyp. - Vad är den gjord av?
Vibranium. Starkare än stål och väger bara tredjedelen.
Den är helt vibrationsabsorberande.
- Varför är den inte standard? - Det är vår mest sällsynta metall.
- Det du håller i är allt vi har. - Är ni klar, mr Stark?
- Kapten har säkert en del att göra. - Vad tycker du?
Ja, jag tror den fungerar.
- Jag har en del uniformsidéer. - Allt du vill, kompis.
Ni misslyckas! Vi är nära en offensiv som kommer att skaka planeten.
Och vi försenas hela tiden för att ni inte kan överlista en stolle med sköld.
Det är inte mitt område. Jag utvecklar bara vapen, jag kan inte avfyra dem.
Avsluta uppdraget, innan amerikanen avslutar sitt.
Sir!
Jag är ledsen, Herr Schmidt. Vi kämpade till sista man.
Tydligen inte.
Minns du när jag fick dig att åka Cyklonen på Coney Island?
Ja, och jag kräktes.
- Du ger väl inte igen nu? - Varför skulle jag det?
Ni har rätt, doktor Zola är på tåget. Hydras avsändare lät honom öka farten.
Vart han än ska behövs han verkligen.
Vi sätter igång för de rör sig som fan.
Vi har bara ett tiosekundersfönster. Missar vi blir vi kryp på en vindruta.
- Tänk på avståndet. - Vi måste sätta fart.
Nu!
Stoppa honom! Avfyra igen!
- Jag hade honom mot repen. - Jag vet.
Ner!
Avfyra igen! Döda honom nu!
Bucky!
Sug i.
Ta min hand! Nej!
Så.
- Vad är det här? - Biff.
- Vad består den av? - Ko.
Doktor, förstår ni hur svårt det är att hitta en så fin bit härute?
- Jag äter inte kött. - Varför inte?
- Jag tål det inte. - Cyanid då, gör det ont i magen också?
Varje Hydraagent vi vill ta levande har bitit sönder ett piller-
-innan vi kan hindra det. Men inte ni.
Så, här kommer min lysande teori.
Ni vill leva.
- Ni försöker skrämma mig, överste. - Jag kom med middag åt er.
"Med tanke på den värdefulla information han gett oss och för hans samarbete-"
"-skickas doktor Zola till Schweiz."
Jag sände det meddelandet till Washington i morse, givetvis krypterat.
Ni har väl inte knäckt koderna? Det vore otrevligt.
- Schmidt skulle veta att det är lögn. - Han dödar er ändå. Ni är en börda.
Ni vet mer om Schmidt än nån annan. Och...
...den senaste ni kostade oss var kapten Rogers bäste vän.
Så jag skulle inte räkna med nåt vidare skydd. Det är ni...eller Schmidt.
Det är de kort ni fått.
Schmidt tror att han går i gudarnas fotspår.
- Hela världen är det enda som räcker. - Ni inser väl att det är galenskap.
Javisst, planens verklighetsförankring gör detsamma.
- Varför det? - För att han kan göra det.
Vad är hans mål?
Hans mål...är hela världen.
I morgon... står Hydra som världens härskare.
Född till seger på Valkyrians vingar.
Fiendevapnen blir kraftlösa mot oss.
Om de skjuter ner ett plan kommer hundratals att regna eld på dem.
Där de skär av en hand, kommer två andra att ta dess plats.
- Heil Hydra. - Heil Hydra!
Heil Hydra! Heil Hydra!
Doktor Erskine sa att serumet inte bara skulle påverka mina muskler.
Det skulle påverka mina celler, skapa ett skyddssystem...
...av återbildning och läkning, vilket innebär...
Jag får inte bli berusad. Visste du det?
Ämnesomsättningen går fyra gånger fortare än normalt.
Han trodde det kunde bli en bieffekt.
Det var inte ditt fel.
- Skrev du rapporten? - Ja.
- Då vet du att det inte är sant. - Du gjorde allt du kunde.
Trodde du på din vän? Respekterade du honom?
Sluta då förebrå dig själv. Det var det ädla i hans val.
Han måste ha vetat förbannat väl att du var värt det.
Jag tar upp kampen mot Schmidt.
Jag slutar inte förrän alla i Hydra är döda eller fångade.
Du blir inte ensam.
Johann Schmidt hör hemma på ett dårhus. Han tror att han är en gud-
-och vill spränga hela världen som bevis och börjar med USA.
Schmidt arbetar med krafter över vår förmåga. Han når över Atlanten.
Han raderar hela östra kusten på en timme.
- Hur mycket tid har vi? - Enligt min nye bäste vän, 24 timmar.
- Var är han nu? - Hydras senaste bas är här.
I Alperna, 152 meter under ytan.
Så vad ska vi göra? Vi kan inte bara knacka på porten.
Varför inte?
Det är precis vad vi ska göra.
Arrogans är inte specifikt amerikanskt, men ni visar det bättre än andra.
Men det finns gränser även för vad ni kan göra, kapten.
Eller sa Erskine nåt annat?
Han sa att ni var sinnessjuk.
Han stöttes av mitt geni och förnekade mig det som rätteligen tillhörde mig.
Men han gav er allt.
Så.
Vad gjorde er så speciell?
Inget.
Jag är bara en kille från Brooklyn.
- Jag kan hålla på hela dagen. - Javisst kan ni det.
Men tyvärr har jag ett pressat schema.
Jag också.
Rogers. Du kan behöva den här.
Tack!
- Vi är inne, anfallsteam nu! - Eld!
Jag är träffad, full styrka.
Låt oss hitta två till.
Eld upphör!
Du är sen.
- Skulle du inte... - Jovisst.
Hoppa in.
- Håll i ratten. - Vänta.
Ta honom.
Jag kysser dig inte.
- Ni ger visst inte upp? - Nej!
Ni kunde ha fått gudamakt.
Men ni bär en flagga på bröstet och tror att ni för nationernas kamp.
Jag har sett framtiden, kapten. Det finns inga flaggor.
Inte min framtid.
Vad har ni gjort?
- Det är kapten Rogers, hör ni mig? - Kapten Rogers, vad är er...
- Steve är det du? Är allt väl? - Fint, Schmidt är död.
- Hur gick det med planet? - Det är lite svårare att förklara.
Ge mig koordinaterna så hittar jag en säker landningsplats.
Det blir inte en säker landning. Jag ska försöka tvinga ner det.
- Jag kopplar in Howard, han vet. - Tiden räcker inte.
Grejen rör sig för fort och är på väg till New York.
- Jag sätter ner henne i vattnet. - Gör inte det, vi har tid att tänka.
Just nu är jag långt från bebyggelse. Väntar jag längre kommer många att dö.
Peggy.
Det är mitt val.
- Peggy. - Jag är här.
Jag vill ha dansen innestående.
Javisst.
Lördag om en vecka på Stork Club.
Då säger vi så.
Prick klockan åtta. Våga inte komma för sent. Förstått?
Jag kan fortfarande inte dansa.
Jag ska visa hur man gör. Var bara där.
Vi ber bandet spela nåt långsamt.
Jag skulle hata att trampa dig på...
Steve?
Steve.
För kaptenen.
Sir.
- Ta oss till nästa kartruta. - Men det finns inget spår av vrak.
Och energisignalen slutar här.
Fortsätt bara söka.
Ett slag, en boll högt på utsidan.
Så Dodgers ligger fyra-fyra.
Ett slag med slagträt och den här killen kan få fart på matchen igen.
En härlig dag här på Ebbets Field.
Philly har lyckats få det till fyra-fyra.
Men Dodgers har fyra män på tur.
Han lutar sig fram och här kommer kastet.
Det går förbi Grissom.
Rizzo gör poäng, Reiser mot tredje.
Durocher tänker vinka in honom. De vill byta men håller sig kvar.
God morgon.
- Eller ska jag säga god middag? - Var är jag?
Ni är på ett konvalescensrum i New York City.
Dodgers tar ledningen. Det är 8-4.
- Vilken match vi har idag, gott folk. - Verkligt fin match.
- Var är jag egentligen? - Jag är rädd att jag inte förstår.
Matchen. Den är från i maj 1941. Jag vet, för jag var där.
Nu frågar jag igen, var är jag?
- Kapten Rogers - Vem är ni?
Kapten Rogers, vänta!
Alla agenter, kod 13. ...13, alla agenter,kod 13.
Lediga, soldat!
Ursäkta den lilla showen därborta.
- Vi tyckte ni skulle få veta långsamt. - Veta vadå?
Ni har sovit, kaparn. I nästan 70 år.
- Klarar ni det? - Ja, det är bara...
Jag hade en träff.
Svensk text: Simontax
Hämta dina undertexter på - www.UNDERTEXTER.se -